Okej, jag ser honom.
- Här kommer han. - Försiktigt.
Jag har honom.
- Värden? - Stabila.
- Klämma. - Sax.
Navelsträngen klipps.
- Blodtrycket sjunker! - Andningen avtar.
- Syremättnad 82 procent. - Blodtryck 80 över 30.
- Hämta paddlarna! - Dopamin, tack.
- Jag har paddlarna. - Okej, var beredda.
Undan!
Okej.
Hjärtfrekvensen är stabil.
- Försiktigt. - Okej. Allt är lugnt.
- Inga fysiska avvikelser. - Han är perfekt.
Helt perfekt.
- "Melvin" passar honom bättre. - Det passar inte ihop med "Ginger".
Okej. Det får väl bli "Fred", då.
Kom här, lillgrabben.
Han är så söt!
- Redo? - Kör igång.
Bra.
Ginger, det här är Fred. - Fred, det här är Ginger.
- Vad gör de? - Präglas.
Ser du? Kärlek vid första ögonkastet.
Jag önskar ni höll mig uppdaterad. Jag är ett bra bollplank.
- Du är mycket mer än så, Barlow. - Det är bara den vanliga cirkusen.
Jag kan fixa er PR.
"Vill Gud inte att vi utforskar hans domän, varför då ge oss kartan?"
Jag står bakom er, men Joan Charot håller projektets framtid i sin hand.
Vi har anledning att vara nervösa, så kom igen, vem vill berätta?
- Det får bli en överraskning. Kom! - Överraskningar gör mig illamående.
Under tre år har vi, av olika arters DNA, skapat en helt ny livsform.
Och som ni vet kan Ginger producera medicinalprotein för boskap.
Och efter Freds födelse uppgraderade vi splitsningsmetoden-
- som nu kan användas på de mest sofistikerade organismer. Såsom:
- Människor. - Låt oss inte gå för fort fram nu.
Införlivar vi mänskligt DNA i hybrid- en kan vi bota genetiska sjukdomar.
Parkinsons, Alzheimer, diabetes. Till och med vissa cancerformer.
Jag kan inte uttrycka hur glada vi är.
Hela styrelsen gläds åt framstegen ni gjort.
Därför är vi så angelägna om att gå vidare till fas två.
- Fas två? - Produktstadiet.
Vi måste isolera genen i Ginger och Fred, som producerar proteinet.
Vi avslutar splitsningen och utrustar labbet för kemisk analys.
- Avslutar? - Jag förstår inte.
Vi ger er århundradets medicinska genombrott. Vi kan börja...
Det är omöjligt just nu. Det skulle orsaka total moralpanik.
Lagstiftare och politiker skulle slita oss i stycken.
Vore ni bara mindre kontroversiella i media så...
Vad ska det betyda?
Snälla... Utnyttjar vi inte mänskligt DNA nu så gör nån annan det.
Passionen. Ungdomens kännetecken.
Hör här. Vi skulle gärna gå den vägen.
Självklart vill vi nå otroliga medicinska genombrott.
Få ut en livsduglig boskapsprodukt i handeln-
- så kan vi diskutera en tjugoårsplan för att rädda världen sen.
Men nu måste vi starta fas två-
- och ni är de enda som kan göra det.
- Vi kan säga upp oss. - Newstead äger våra patent.
Vad ska vi göra, då?
Jag lägger inte fem år på att rota i skit efter enteriska proteiner.
Inte jag heller.
- Hur lyder profilen? - Anonym kvinnlig donator.
Inga medicinska eller ärftliga avvikelser. Det vanliga.
En på miljonen.
Det funkar inte. Det är inte klyvningen, den går bra.
- Alu-sekvenserna vill inte foga sig. - Ta ett annat ligas än T4.
- Ska vi skapa egna? - Ja, vet du varför?
Wired intervjuar inte förlorare.
Ibland glömmer jag såna grundläggande vetenskapliga principer.
Det är den knäppa fascistmusikens fel.
Den får oss att tänka i cirklar.
Du har rätt. Vi har dansat i fel takt. Prova med det här.
M3.
Det funkar inte.
- Vänta lite, det funkar. - Varför nu?
Vet inte, men det är full aktivitet. Rätt temperatur, och enzymet...
- De byter partners. - Alla dansar med alla.
Du är fan ta mej Bob Fosse.
Okej.
Bioteknologins mest häpnadsväckande genombrott på årtionden. På is.
Vi vet åtminstone att vi klarar det.
Elsa? Elsa, vad gör du?
Elsa?
Jag är för trött. Jag har inte energi för trams just nu. Elsa?
Elsa, jag är inte med på den här leken.
Kom igen!
- Kodade du om låsen? - Jag kodade om låsen.
Kom igen. Öppna dörren! Elsa!
Allvarligt, i parterapi kallas det här för emotionell ombytlighet.
ÄGG REDO FÖR INSERTION
Kom igen, vi kan åka in för det här.
Mänsklig kloning är olagligt, den här är inte mänsklig. Inte helt.
Lugn, vi tar bara reda på om vi kan generera ett livsdugligt embryo.
- Sen avlivar vi det. Ingen får veta. - Till vilken nytta?
För att försäkra oss om att vi klarar det. Vill du inte veta?
Det är inte så enkelt. Det finns moraliska hänsyn.
Miljontals människor lider och dör utan hopp. Vi kanske kan rädda dem.
Vilka moraliska hänsyn finns det då?
- Hur går det, lillbrorsan? - Bra.
- Hur mår Fred? - Han utvecklas till en fin ung man.
- Och fas två? - Lugn, vi hittar genen.
Bra. Dubbelspiral.
Du, jag kan inte låta bli att undra vad du och Elsa har pysslat med.
Vi har skapat en helt egen kompis åt dig, Gav.
Tack. Jag har varit så ensam.
Inte länge till.
Kom igen, kom igen!
Kan du sluta med det där?
- Gör inte så. - Va?
- Gör inte så! - Det är ju min Zeppelinsamling.
Zeppelin splittrades innan jag ens föddes.
Kolla här. Det ligger nära bränneriet. Det är helt perfekt.
- Ja, det ser fint ut. - Du låter inte så entusiastisk.
- Jag vill bara inte flytta igen. - Vi har bott här i sju år!
Jag menar därifrån. Det verkar inte stort nog.
Det är dubbelt så stort som vår lägenhet. Det räcker och blir över.
Men du vet, längre fram...
- Du snackar om en unge, eller hur? - Är det så orimligt?
Ja, för jag måste föda den.
Jag vill inte inrätta mitt liv efter nån som inte existerar än.
Vad är det värsta som kan hända?
Vi får bräcka manlig graviditet först.
- Och fördärva min perfekta figur? - Du är en hycklare.
Vem är det? Låt det ringa.
Det är Beti.
- Herrejävlar! Vad händer? - Den är på väg ut.
- Det är inte dags än på månader. - Säg det till fostret. Det är enormt!
- Du höllju koll. - Det var inte så stort i morse.
Trycket är för högt. Det kommer dö.
Okej, vi får göra det manuellt.
Trycket minskar inte!
- Känner du det? - Nej, det är för slipprigt.
Vad händer?
- Vad är det? - Den sticks!
Nej, låt bli, låt bli!
Håll ut, håll ut!
Blunda!
Stå stilla.
Rör dig inte!
Se upp!
Herregud!
Nej, nej, nej!
Såja.
- Nu är det bra. - Vad var det?
- Vad var det där? - Ett misstag.
Tror du den har ont?
Den har inte utvecklats rätt.
Det vet vi inte.
- Jag tänker döda den. - Vänta!
Det finns mycket vi kan lära oss.
Vi kan ta reda på hur nära vi var att skapa något livsdugligt.
Vad är det? Det är okej.
Allt blir bra.
Det är inte okej. Det är fel.
- Måste vi göra det här? - Du måste inte. Jag fixar det.
Jösses, jag tror den är död.
Här!
Försiktigt, försiktigt!
Japp.
Jag tar hand om den.
Nu lider den i alla fall inte.
Den är tom.
Clive?
Clive! Clive!
Gavin...
- Vad hände? - Den lever!
Åh, jösses!
Nej, nej! Ut!
Skit också!
- Gå ut därifrån, jag tänker gasa den. - Vänta! Döda den inte!
Elsa, gå ut! Jag slår på gasen!
- Jag ska inte göra dig illa. - Om 3... 2... 1...
Clive, jag sa låt bli!
Sätt på den satans masken, Elsa! Lyssna för fan! Du lyssnar aldrig!
Sätt på den satans masken, det är farligt!
Elsa, snälla...
Jag ska inte göra dig illa.
Den präglas.
Du är visst nåt alldeles särskilt du.
Ut med dig!
Ut! Jag lyssnar inte på dig mer.
Är du galen? Vill du dö?
- Jag hade kontroll på situationen. - Du glömmer varför vi kom hit!
Vi kan inte göra det nu. Se på den!
- Vad ska det betyda? - Vi söver ner och undersöker den.
Det här är otroligt! Jag vet inte ens vad hälften av det här är.
Det måste finnas vildsinta anlag. Kasserade gener som tränger fram.
Var försiktig.
- Nåt slags försvarsmekanism. - Eller angreppsgift.
Inga av djurkomponenterna har rovdjursdrag.
Förutom de mänskliga då.
- Vad är det där? - Lungor?
- Nej, lungorna är här. - Tumörer.
Det visar sig väl under obduktionen.
- Den var aldrig menad att födas. - Men det gjorde den.
Vi skulle ju bara bevisa att vi klarade det.
Tänker du verkligen döda den? Tror du att du klarar det?
Titta!
- Den växer fort. - Den åldras fort. Dagar på minuter.
- Är det ambystom-genen? - Poängen är att den snart dör ändå.
Vi får observera hela dess livscykel på komprimerad tid.
Vi får aldrig en sån möjlighet igen.
- Hon är döende. - Hon dör, helt på egen hand.
Östrogennivåerna har sjunkit på senaste tiden.
Hur länge? Vad menar du med "senaste tiden"? Är du säker?
Självklart. Jag gjorde alla tester. Progesteron, testosteron...
Allt finns i loggböckerna.
Förlåt, det har varit... Jag är lite slutkörd.
Så jag förmodar att experimentet ni har på gång...
Vill du fortfarande inte prata om det?
Vad är det här för skit vi lyssnar på?
- Vad var det du sa? - Inget.
Dag sju: H-50 matas med klorofyll, fibrer, tofu och stärkelse.
Du ska äta det här. Bara lite, okej? Kom igen, bara lite. Snälla?
- Sluta. Sluta! - Hon verkar avigt inställd mot mat.
Trots att den snabba tillväxten borde generera en proportionell aptit.
Fan!
Det här funkar inte!
Det här kommer inte att funka.
Det är omöjligt.
- Kom nu. - Se så. Okej.
- Ät det, bara ät! - Duktig flicka.
Det här går aldrig.
Hon väsnas för mycket. Och hon stinker.
- Vi matar henne med dropp. - Hon kommer bara slita ut det!
Kom, då! Smaka.
Vi har fastställt att H-50 föredrar mat med hög sockerhalt.
- Kunde Elsa inte komma? - Hon ser till att labbet går runt.
Hon är... inte så nöjd med de nya direktiven, eller hur?
Det var vår verksamhet, som vi skulle få styra själva.
Jag beklagar.
Sanningen är att om vi inte börjar göra stora vinster snart-
- så sitter Newstead i skiten.
Vi behöver kapital, och fas två är vår enda möjlighet.
Utan succé hos aktieägarna med Ginger och Fred...
...försvinner kanske den också. - Vi ska inte svika er.
Under första levnadsmånaden har H-50 utvecklats i snabb takt.
Framväxten av bl.a. Armar tyder på fosterutveckling utanför livmodern.
Tidiga tester tyder på växande intelligens.
Och ändå förblir hennes intellekt vårt största mysterium.
Var hör den hemma? Var hör björnen hemma?
Ja. Det var rätt. Du klarade det igen. Vilken duktig flicka!
Du är visst outtröttlig. Vi provar nåt svårare. Koncentrera dig nu.
E-L-S-A.
E-L-S-A, Elsa.
Visa mig Elsa.
Just det.
"Nörd"?
Ja! Jag är en nörd! Du såg ett samband.
Du är en sån duktig flicka! Herregud!
Hon klarade det!
- Vad står på? - Hon kan associera.
Varför är inte svansskyddet på? Vad gör hon här inne?
- Vad är problemet? - Specimen ska hållas instängda.
- Kalla henne inte det! - Vad ska jag kalla henne?
"Dren." Dren! Hon heter Dren.
Du pratar med henne som om hon vore...
Du behandlar henne som ett... husdjur.
Jag sammanställer en utvecklings- profil. Hon behöver stimulans.
Det är ju toppen! Enligt Barlow ska hela flygeln renoveras. I morgon!
Vi flyttar henne till lagerrummet. Ingen går dit.
- Hur vet du det? - Går du nånsin dit?
Tror du de ska renovera lagerrummet med moderna mopphållare eller nåt?
Tänker du riskera hela vår karriär i tron på att ingen ska gå in dit?
Det är det bästa jag kan komma på.
Varför tar vi såna risker plötsligt? Vad står på?
- När blev du så jävla rädd för allt? - När fan slutade du vara forskare?
Nej! Sluta, gå till din plats!
Gå till din plats!
Det är okej, hon gör dig inte illa.
Okej, så... vi måste lösa det här.
Det är okej, Dren. Ingen fara. Vi är strax framme.
- Jag vet inte... - Har du en bättre idé?
Tyst med dig!
- Jag känner mig som en brottsling. - Vetenskapsmän tänjer på gränser.
- Att lyda några regler är också bra. - Ingen kommer bry sig om det...
...när de ser vad vi har skapat. - Ser vad vi har skapat?
Ingen får se!
Tror du inte världen vill se Gingers och Freds efterföljare?
Tror du verkligen de kan se det här ansiktet som annat än ett mirakel?
Men sötnos, du är ju sjuk! - Clive, hon är brännhet!
Jag måste snacka med brorsan.
Jag vet att det är vansinnigt. Men jag behöver ditt stöd.
Vet du vad som händer om ni blir påkomna?
Vad ska jag göra om du åker in? Och alla här som är beroende av dig?
Tänkte du nånsin på dem? På mig?
Tänkte du alls, eller gjorde du bara som hon ville?
- Så var det inte. - Du kunde ha satt stopp för det.
Du kunde bara ha sagt nej till henne!
Prova det nån gång!
- 40,5, det är allvarligt! - Det vet du inte säkert.
- Jag vet! Vi måste göra nåt. - Vad? Vad ska vi göra?
Vi måste åka in med henne nånstans. Gör något, då!
Vad?
Ge henne Tylenol? Vi är biokemister, vi fixar det här.
- Hur fan då? - Vad gör man åt feber?
Ett kallt bad.
Skynda dig! Skynda dig!
- Jag har henne! - Såja.
Dren, du måste lugna dig! Försök vara stilla.
Luftvägarna svullnar igen, hon kan inte andas! Gör något!
- Trakeotomi. I labbet. - Vi hinner inte. Titta, hon dör!
Se på mig! Se på mig! Dren, titta rakt mot mig!
Försök se på mig! Snälla, Dren!
Vad gör du? Släpp henne! Släpp henne! Du dödar henne, släpp henne!
Släpp henne!
Sluta Clive, släpp henne!
Snälla, släpp henne!
Hon andas! Hon andas!
Det var inga tumörer. Hon har amfibiska lungor.
Du räddade henne? Men hur visste du?
- För du visste väl? - Ja.
I vilket fall... Vi kan inte röra till det mer nu. Vi måste städa upp.
Göra det säkert.
Ja. Det klarar vi nog.
Du har varit en sån duktig flicka på sistone.
Jag har en överraskning åt dig.
Hej. Jag heter Jenny.
Jag gillar snygga killar, snabba bilar och lustiga varelser som du.
Hon var min hemliga vän. Jag fick inte ha henne så jag gömde henne.
Precis som dig.
God natt, sötnos.
Hon har haft en lång dag. Hon kommer slockna snabbt.
- Det var längesen. - Gud, jag har inte ens märkt det.
Är det sånt som händer par som jobbar för hårt?
Ja.
- Hej. - Hej.
Vad har vi här?
Vi måste vara tysta.
- Jag har inga... - Vad är det värsta som kan hända?
Här är ett par olikt alla andra vi nånsin sett.
Att de är helt unika i världen beror på mer än bara ödet.
Mer än bara tur. Det är avsiktligt.
Låt mig presentera hjärnorna bakom skapelsen.
De extraordinära splitsmästarna Clive Nicoli och Elsa Kast.
Tack! Tack så mycket.
Det har talats mycket i kväll om framsteg med morfogener.
Om nya proteinbaserade samman- sättningar, botemedel för boskap...
Och det är väldigt spännande för Newstead, men ärligt talat...
Det spännande för er här i kväll, är att se dessa två varelser.
Livs levande.
De är organismer framtagna genom forskning. De första av sitt slag.
En ursprungsart. Hane och hona. Som Adam och Eva...
- Höj skiljeväggen. ...som förenas naturligt i kärlek.
Jaha... Vi får nog vara överens om att det här är ett bakslag...
Det är en jävla katastrof. - Vad hände?
Det var svårt att undersöka kvarlevorna, men...
- Ginger verkar ha genomgått vissa... - Hormonförändringar.
- Hormonförändringar? - Hon övergick till hane.
Har hon ändrat kön, bara så där? Hur kunde det ske?
Vi... vet faktiskt inte. Men två stressade hanar i en bur...
Så er första levande hybrid ändrar kön, och ni märkte inget?
- Hur är det möjligt? - Vi kan återskapa dem och börja om.
Inga fler monster. Vi har inte tid för det.
Vi behöver genen som producerar CD-356, och vi behöver den nu!
Är det förstått?
- Den måste bort. - Vart?
Barlow kommer att hitta den!
Vi måste hitta en plats långt ifrån allt.
Hade ni ingen plan när ni skapade den?
Det här hade aldrig hänt om du hade noterat ett satans könsbyte!
Var var du, maestro? Jag fick sköta allt ditt jobb också!
Jag vet ett ställe. Jag vet ett ställe dit vi kan ta henne!
- Har du ägt en gård i alla år? - Du vet att jag växte upp på en gård.
- Men inte att du ägde den. - Den är inte min. Den är hennes.
- Hon är död. - Det är gården också.
Ingen fara, raring. Du får snart komma ut.
Lugn, gumman. Det finns inget att vara rädd för.
Det här är ditt nya hem.
Ditt nya hem.
Kom, det är ingen fara.
- Vad är det? Det är bara en lada. - Dren, det är ingen fara. Dren!
Dren!
- Dren! - Dren!
Visst, allt är under kontroll! Är det verkligen det nu?
- Du måste lugna dig. - Det är katastrofen alla varnar för.
- En ny art som släppts lös i världen. - Lugn, hon lämnar oss inte.
- Det gjorde hon precis. - Okej, men vi hittar henne.
Var kom det ifrån?
Fort, fort, fort!
Dren?
- Dren, gumman? - Hon är nog skadad.
Åh, Dren!
Det är nästan fyllt.
Dren! Du får aldrig någonsin springa iväg så igen! Förstått?
Är det förstått? Dren, se på mig! Det var styggt. Stygga Dren!
Jag... Förlåt, gumman, jag är inte arg. Jag var bara...
Jag var verkligen orolig.
Inget lyxhotell, men det har en sorts lantlig charm.
Klarar du dig, Dren? Jag har en filt åt dig.
Dren!
- Vi kanske ska ta in henne i huset? - Nån kan se henne där.
Det här blir bra, hon behöver tillgång till vatten.
Hon är bara upprörd, allt är nytt. Det ordnar sig.
Vi går in, det är sent. Kom nu.
- Känns det okej? - Ja. Det är ju bara ett hus.
- Var det här ditt rum? - Ja.
Du sa ju att din mamma lämnade det orört.
Det gjorde hon.
- Så snällt av er att komma. - Rusningstrafik...
Följ reglerna, det är enda sättet att klara sig igenom det här.
Ska vi ta och arbeta nu?
- Snälla, inte i dag. Ät din mat nu. - Hon gillar inte det där.
- Hon kanske vill ha kött. - Hon äter inte kött.
- Betraktas kanin som en grönsak? - Det var en tillfällighet.
Se så. Jag vet att du är hungrig. Ät!
Vad är det som är fel?
"Långtråkigt" - Hon stavade till långtråkigt!
- Var lärde hon sig ett sånt ord? - Jag vet inte. Hon är visst uttråkad.
Vill du leka nåt, sötnos?
UTOMHUS
Det var som fan.
Jag vet, Dren, men du kan inte gå ut. Du är...
Dren! Sluta!
- Dren, sluta! - Okej, lugna dig.
Nu slutar du! Kom hit genast och sätt dig!
- Sitt ner! - Hör du...
- Du såg väl vad hon gjorde? - Jag såg.
- För helvete! - Det är okej.
Hon börjar bli så svår att kontrollera, jag...
Dren, sluta!
Försiktigt!
- Dren? - Dren!
Dren?
- Dren! Kom tillbaka. - Dren, raring...
Kom hit, raring. Kom in igen.
Dren, vi är inte arga.
- Dren, nu kommer du hit! - Se upp!
- Nej! - Nej!
Dren! Vi behöver dig.
Dren... Vi älskar dig.
Kom här!
- Har inte Elsa kommit? - Hon mår inte bra.
- Ni måste skoja. - Folk blir sjuka. Det händer.
De flesta skulle bita ihop.
Ni får ingen specialbehandling. Nu längre.
Jävla idiot.
Mamma lät mig inte sminka mig. Hon sa att det degraderade kvinnor.
Men vem vill inte bli degraderad då och då?
Titta!
Ser du så söt du har blivit?
Du måste lära dig att bli vuxen.
Jag minns hur jag kände mig vid din ålder.
Det är en spännande tid.
Jag trodde aldrig...
Ska vi prova lite mer kajal?
Vad är det här? Har du ritat dem?
De är riktigt bra. Finns det några av mig?
Dren, vad är det där? Var kom den ifrån?
Ge den till mig! Ge den till mig meddetsamma!
Jag är ledsen. Du kan inte behålla henne. Du kan bli sjuk.
Man får inte alltid det man vill ha. Det är också en del av vuxenlivet.
Elsa?
Dren?
Hej. Hur är det fatt, stumpan?
Vad har hänt?
Har Elsa gjort det? Det ser fint ut.
Nu sätter vi lite ljus på tillvaron.
Gillar du det? Det är musik.
Roligt, eller hur? Kom!
Det är musik.
Kom! Det är bara musik. Känns det inte bra?
Det känns bättre, eller hur? Bara släpp loss. Bra.
Bra, bra! Du dansar. Antar jag...
Titta på mina fötter.
Bra. Jag visste väl att vi fick in en dansgen nånstans.
Ge mig din hand.
Bra.
Det känns bra. Okej, lägg den andra här.
Mycket bra. Nu för jag, mannen för.
Backa, backa. En till. Såja. Bra.
Backa, backa. Bra.
Åt sidan. Bra, och så bakåt.
Du är en bra dansare.
Elsa...
Nej, nu är det nog. Nog med dansandet.
God natt.
Jag trodde bara jag vilade en stund.
Jag måste ha sovit hårt.
Vad är det?
- Det är ditt DNA. - Hur sa?
I Dren. Jag ser det.
Blandade du in dig själv i experimentet? Hur kunde du...
Vad höll du... Handlade det nånsin om vetenskap?
Självklart, det gör det fortfarande.
Tror du på det så är du i sämre skick än jag trodde.
Du borde nog se över din familjehistoria igen.
Dren?
Hej, Dren. Jag har något åt dig.
Kom hit, jag vill ge dig något.
Får jag se ett leende?
Du vet väl att jag älskar dig?
Du är en del av mig.
Och jag är en del av dig.
Jag finns i dig.
Jag har något åt dig.
Titta vad jag har. Du får behålla henne.
Varför inte? Det är trevligt att ha ett husdjur.
Herregud!
Dren!
Fysiskt sett har H-50 utvecklats bra-
- men en ny våldsbenägenhet tyder på en farlig psykologisk utveckling.
Oberäkneligheten kan orsakas av en oproportionerlig artidentifikation.
Mänsklig affektion bör undvikas så mycket som möjligt.
Labiliteten gör det nödvändigt att avlägsna giftkörtlar och gadd.
- Vad gör du? - Det jag måste.
Herregud! Elsa!
Hon har blivit labil. Hon dödade en katt och nästan mig.
- Så du skar av henne svansen? - Hittar ni proteinet snart?
- Vad har det med saken att göra? - Ni jobbar med fel vävnader.
- Vet du att hon har det? - Hon har allt Ginger och Fred hade.
- Vart ska du? - Jag ska lösa det här.
Och ställa allt till rätta.
Jag är ledsen.
Var är du?
- Bill, du är tidig. - Har jag fattat rätt?
Du är sjuk, men smyger omkring när ingen är här.
- Jag tar igen förlorad tid. - Det är för sent.
Du sabbade för alla. Töm gärna Clives skrivbord också.
- Jag tror inte det. - Ingen bryr sig om vad du tror.
- Du har skämt ut företaget... - Proteinet har syntetiserats.
Det står i kylen. Be en riktig forskare ta en titt när de kommer.
Aj.
Elsa?
Nej, nej... Nej!
Nej! Du får inte göra så.
Du... borde inte göra så.
Borde inte göra så.
Elsa...
Vänta, vänta! Åk inte! Åk inte!
Snälla, åk inte!
Skit också.
- EI... - Låt bli. Låt bli!
Jag vet att "förlåt" inte är värt mycket.
"Förlåt" betyder inget!
- Det gör ingenting ogjort! - Jag vet inte ens vad som hände...
Jag vet inte ens vem du är längre. Du har blivit något sjukt.
Det finns vissa saker man inte gör!
- Vi ändrade reglerna. - Du snackar dig inte ur det här.
- Jag blev förvirrad. - Förvirrad över vad?
- Rätt och fel. - Rätt och fel?
Fattar du hur naivt det låter?
- Du ska inte prata om rätt och fel! - Men det ska du?
Skojar du? Varför i helvete ville du skapa henne över huvud taget?
För mänsklighetens vidareutveckling?
Du ville aldrig ha ett normalt barn.
För du var rädd att tappa kontrollen.
Men ett experiment... Det är nåt helt annat.
- Jag älskar henne. - Jag vet, men vi strulade till det!
Vi strulade till det. Herregud!
Vi har kedjat fast henne, låst henne ute från världen.
Lemlästat henne.
Jag lemlästade henne.
Jag önskar bara allt kunde bli som förut.
Jag syntetiserade proteinet.
- Vad? - Hon har ett derivat.
Det är stabilare än CD-356.
Och nivån är tio gånger högre än Freds och Gingers.
Vi kanske kan rädda saker och ting.
Jag menar inte oss. Jag menar...
Vi kan inte göra så. Vi har ett ansvar.
Experimentet är över.
Vårt ansvar är att avsluta det.
Dren?
Kom fram, Dren!
Dren?
- Clive! - Vad är det?
- Vad är det som händer? - Jag vet inte.
Men hon är döende.
Vill du...
Vill du säga nåt?
- Nästan klar? - Ja, nästan.
- Hörde du? - Ja.
Vad...? Gavin, vad gör ni här?
Förlåt, jag var tvungen. Det var enda sättet.
- Okej... får jag se den. - Vad har du sagt?
- Jag behövde inte säga mycket. - Tror du jag är dum?
Proverna hade mänskligt DNA, de kom inte från Ginger och Fred-
- utan från nåt som fortfarande lever.
Och det här gjorde ni bakom ryggen på mig. Få se den här saken nu!
Den tillhör inte er. Var är den?
Som ni vill. Jag ringer rättsläkarteamet.
Hon är redan död. Det är över.
- Jag tror er inte! - Inte?
Titta själv, hon är begravd i ladan.
Jäklar!
Vad fan är det som händer?
Dren...
Gavin!
Gavin! Gav!
- Gavin! - Clive, stanna!
Clive!
Vi måste gå tillbaka! Vi måste gå tillbaka, Clive!
Clive! Clive! Han är borta.
Vi kan inte stanna här, okej? Den finns där ute.
Samma sak hände med Fred och Ginger. Nu går vi.
- Jag lämnar inte min bror! - Han är för fan död!
- Nu sticker vi! - Nej!
- Bara låt den vara. Låt den vara! - Vi behöver den!
- Vi måste sticka. - Nästan...
Jag har den!
Clive! Clive!
Clive!
Ta min hand!
Du måste resa dig, vi måste sticka nu. Vi måste sticka.
Jag vet, allt blir bra.
Elsa?
Vad vill du? Vad vill du?
In...
...i...
...dig.
Förlåt, Gavin. Förlåt!
Er Dren visade sig vara-
- en kittel av ofattbara kemiska mysterier.
Förutom den höga koncentrationen av CD-356 i hennes system-
- var hon fylld av en mängd helt unika sammansättningar.
Vi kommer att få söka patent i åratal.
Vi är självklart oerhört glada att du vill ta oss till nästa skede.
I synnerhet med tanke på den personliga risken.
Vi tror att beloppet vi har kommit fram till... är mycket generöst.
Du får aldrig tala om det här.
Med någon.
Någonsin.
Ingen skulle klandra dig om du inte gjorde det här.
Du kan bara sätta stopp för det och gå din väg.
Vad är det värsta som kan hända?
SLUT Översättning: Kristina Donnellan www.broadcasttext.com